HOBBITTEN
BREE - I HERREDETS UDKANT
DEN STEJLENDE PONY
Jeg er tørstig. Få lidt fart på.
Værsgo.
Se dig for.
- Vær så artig. - Mange tak.
Sådan, min ven.
Må jeg sætte mig her?
Lad mig få det samme.
Jeg bør vist præsentere mig. Jeg hedder Gandalf.
Gandalf den Grå.
Jeg ved, hvem du er.
Det var en behagelig overraskelse.
Hvad bringer Thorin Egeskjold til Bree?
Jeg fik at vide, at min far var -
- blevet set i vildmarken -
- nær Dunland.
Jeg har ledt efter ham -
- men uden held.
Det er længe siden -
- at man har hørt andet end rygter -
- om Thrain, Thorin.
Han lever endnu.
Det er jeg sikker på.
Min far opsøgte dig, før han forsvandt.
Hvad sagde du til ham?
At han skulle indtage Erebor.
Og samle dværgenes syv hære.
Han skulle tilintetgøre dragen -
- og generobre Det Ensomme Bjerg.
Jeg vil sige det samme til dig.
Tag dit hjemland tilbage.
Det her er ikke et tilfældigt møde.
Nej.
Det er det ikke.
Det Ensomme Bjerg bekymrer mig.
Dragen har huseret der længe nok.
Før eller senere -
- kaster mørkere sind blikket mod Erebor.
Jeg løb på nogle skumle fyre -
- mens jeg vandrede på Grønnevejen.
De antog, at jeg var strejfer.
Det kom de nok til at fortryde.
En af dem medbragte et brev.
Det er skrevet på det sorte sprog.
Det udlover en dusør.
For hvad dog?
Dit hoved.
Nogen stræber dig efter livet.
Du kan ikke tøve længere, Thorin.
Du er arving til Durins trone.
Du må forene dværgenes hære.
Samlet har I styrken -
- til at generobre Erebor.
Kald de syv dværgeslægter sammen -
- og forlang, at de står ved deres ed.
De syv hære aflagde eden til ham, der bærer -
- Arkenstenen.
Kun den ædelsten -
- kan forene dem, og den er jo blevet -
- stjålet af Smaug.
Men hvis jeg nu hjalp dig.
Hvordan?
Arkenstenen ligger langt herfra -
- begravet under den ildspyende drage.
Ja, det er sandt.
Så vi får brug for en indbrudstyv.
12 MÅNEDER SENERE
DRAGEN SMAUGS ØDEMARK
Hvor tæt på er de?
Ikke mange mil. Men det er ikke det værste.
- Har de fået færten af os? - Ikke endnu.
- Vi har et andet problem. - Så de dig?
De så dig.
Nej.
Hvad sagde jeg?
Han er jo stille som en mus.
En fremragende indbrudstyv.
Hør nu efter.
Jeg siger jo -
- at der er noget andet derude.
Hvilken skikkelse antog det?
En bjørns?
Ja, men større.
Meget større.
Kendte du til det udyr?
Lad os vende om.
Og løbe i armene på orkerne?
Her er et hus.
Det ligger ikke så langt borte, og der kan vi måske søge ly.
Hvis hus?
En ven eller fjende?
Ingen af delene.
Han vil enten hjælpe os -
- eller slå os ihjel.
Hvilket valg har vi?
Intet.
Kom så.
Denne vej. Løb!
Skynd jer!
Kom, Bombur.
Skynd jer hen til huset.
Løb!
Ind!
Luk døren op!
Kom så.
- Skub! - Skub!
Dwalin!
Kom nu!
Hvad er...
...det?
Det er vores vært.
Han hedder Beorn.
Han er hamskifter.
Til tider er han en stor, sort bjørn -
- og til andre tider er han en mand.
Bjørnen er utilregnelig -
- men manden er til at tale med.
Han bryder sig dog ikke om dværge.
Han går sin vej.
Kom væk derfra.
Intet af det her er naturligt.
Der hviler en forbandelse -
- over ham.
Vær nu ikke så tåbelig.
Han er kun underlagt sig selv.
Se nu at få lidt søvn.
I er i sikkerhed her i nat.
Håber jeg.
Angrib dem nu.
Slå dværgene ihjel, mens de sover.
Nej.
Udyret holder vagt.
Vi slår dem ihjel undervejs.
De samles i Dol Guldur.
Herren forlanger, at du kommer.
Vi vokser i antal.
Vi vokser i styrke.
Du skal lede min hær.
Hvad med Egeskjold?
Krigen kommer.
Du lovede mig hans hoved.
Døden kommer -
- til alle.
Skal vi afblæse jagten?
Jeg har en opgave til dig.
Tørster du stadig efter dværgeblod?
Så det er dig, de kalder Egeskjold.
Sig mig...
Hvorfor jager Azog -
- Besudleren dig?
Hvorfra kender du til Azog?
Hvordan?
Mit folk var de første, der slog sig ned i bjergene -
- inden orkerne kom ned nordfra.
Besudleren slog det meste af min familie ihjel.
Nogle gjorde han -
- til trælle -
- men ikke for at lade dem arbejde.
Kun for morskabens skyld.
Det morede ham åbenbart -
- at fange og mishandle hamskiftere.
Er der andre som dig?
Engang var der mange.
Og nu?
Nu er der kun én.
I skal nå frem -
- til bjerget inden de sidste efterårsdage.
Inden Durins dag.
Ja.
Tiden er knap.
Derfor går vi gennem Dunkelskov.
Der hviler et mørke over skoven.
Ækle væsner kryber mellem træerne.
Der er sluttet forbund mellem orkerne i Moria -
- og Åndemaneren i Dol Guldur.
Jeg ville ikke vove mig derind -
- medmindre jeg var i stor fare.
Vi følger elverstien.
Den er sikker.
Sikker?
Skovelverne -
- er ikke som andre elvere.
De er ikke så vise -
- men langt farligere.
Men det kan jo være lige meget.
Hvad mener du?
Det vrimler med orker her.
Der bliver flere og flere.
Og I er til fods.
I når aldrig frem -
- til skoven i live.
Jeg bryder mig ikke om dværge.
De er griske.
Og blinde -
- over for andre -
- som de finder mindreværdige.
Men jeg hader orkerne mere.
Hvad har I brug for?
Drag af sted nu, mens det er lyst.
Jægerne er ikke langt borte.
Elverporten.
Her er vor vej -
- gennem Dunkelskov.
Der er intet spor af orkerne. Vi har heldet med os.
Slip ponyerne fri -
- så de kan vende hjem til deres herre.
Skoven -
- virker -
- syg.
Som om der hvilede noget ondt over den.
Er der ingen vej udenom?
Så skal vi vandre 300 km mod nord.
Eller dobbelt så langt -
- sydpå.
Noget bevæger sig uset i skyggerne.
Det skjuler sig -
- og vokser sig dagligt stærkere.
Tag dig i agt for Åndemaneren.
Han er ikke, hvad han ser ud til at være.
Hvis fjenden er vendt tilbage, må vi vide det.
Tag op til gravene i bjergene.
De høje fjelde.
Så gør jeg det.
Nej!
Jeg skal bruge min hest.
Du forlader os vel ikke?
Jeg er nødt til det.
Du har forandret dig -
- Bilbo Sækker.
Du er ikke den samme hobbit, som forlod Herredet.
Jeg ville have fortalt dig det.
Jeg...
...fandt noget i troldegangene.
Hvad fandt du?
Hvad har du fundet?
Mit mod.
Godt.
Du får brug for det.
Jeg møder jer ved udsigtsklippen -
- nær Erebors skrænter.
Pas godt på kortet og nøglen.
Vov jer ikke ind i bjerget uden mig.
Den er ikke som fordums Grønneskov.
Luften er tung af drømmesyner.
Den vil lede jer på afveje.
Afveje?
Hvad skal det sige?
Hold jer på stien. Forlader I den -
- finder I den aldrig -
- igen.
Hold jer -
- til stien!
Vi skal nå frem til Erebor før solnedgang på Durins dag.
Kom så.
Det er vores eneste chance for at finde den skjulte dør.
Stien drejer denne vej.
Denne vej.
Luft. Jeg må have frisk luft.
Mit hoved sejler.
Hvad er det, der sker?
Fortsæt.
Hvorfor er vi stoppet -
- Nori?
Stien -
- er væk.
Hvad sker der?
Vi har forladt stien.
Find den.
Led efter stien, alle sammen.
Jeg husker intet af det her.
Det virker ikke bekendt.
Den må da være her.
Hvilken tid på dagen er det?
Jeg ved end ikke, hvad dag det er.
Er den forbandede skov da uendelig?
Attercop.
Se her.
En tobakspung.
Der er dværge i denne skov.
Endda dværge fra De Blå Bjerge.
Den tobakspung ligner min.
Ja, for det er din.
Vi går jo i rundkreds.
- Vi er faret vild. - Nej, gå mod øst.
Hvilken vej er øst? Solen er væk.
Er du ikke stifinderen?
Solen...
Vi må finde -
- solen.
Deroppe.
Vi må op -
- over trætoppene.
Hvad er det?
Hold op. Ti stille, alle sammen!
Vi bliver beluret.
Jeg kan se en sø.
Og en flod.
Og Det Ensomme Bjerg.
Vi er der næsten.
Kan I høre mig?
Jeg ved, hvilken vej vi skal.
Halløj?
Hallo.
Åh nej.
Hør...
Slå dem ihjel!
Æd dem nu.
Huden er sej, men der er saft i.
Stik den igen.
Kødet lever og sparker.
Slå ham ihjel.
Slå dem ihjel.
Lad os mæske os.
Mæske os!
Æd dem nu.
Mæske os!
Hvad var det?
Æd dem nu.
Fed og saftig.
Bare -
- en lille bid.
Hvor er den? Hvor er den?
Her.
Den stikker...
Stikker!
Stik...
Det var da et godt navn.
Stik!
Alt i orden, Bofur?
Ja!
Hvor er Bilbo?
Jeg er heroppe.
Af sted!
Træk til!
Hvor er den?
Nej!
Efter dem!
Skynd jer!
Pas på!
Kili!
Det er min.
Skynd jer!
Løb!
Vi er i sikkerhed!
Tro ikke, at jeg ikke med fornøjelse -
- ville slå dig ihjel, dværg.
Kili!
Giv mig en dolk.
Hurtigt!
Tro ikke, at jeg vil give dig -
- et våben, dværg.
Nej!
Ransag dem alle.
Hov, giv mig den.
Hvem er det?
- Din bror? - Det er -
- min kone.
Og hvem er den hæslige skabning?
En mutant?
Det er min lille knægt, Gimli.
Er edderkopperne døde?
Ja, men der kommer flere.
De bliver dristigere.
Det er en gammel elverklinge.
Smedet af Noldors elvere.
Hvor har du det fra?
Jeg har fået det.
Du er både tyv og løgner.
Thorin, hvor er Bilbo?
Luk porten.
Vi er ikke færdige!
- Hører du? - Luk os ud!
Slip mig!
Skal du ikke visitere mig?
Jeg kan have så meget i bukserne.
Ja, eller ingenting.
Hvorfor -
- stirrer dværgen på dig, Tauriel?
Hvem ved?
Han er høj af en dværg at være.
Synes du?
Ja, højere end nogle...
Men dog hæslig.
Glem det.
Vi slipper ikke ud.
Det er ikke orkernes fangehul.
Vi er i skovelvernes rige.
Ingen slipper herfra uden kongens billigelse.
Nogle vil måske mene, at det drejer sig om en ædel stræben.
En stræben efter at generobre et hjemland -
- og fælde en drage.
Jeg tror på et mere enkelt motiv.
Et forsøg på indbrud -
- eller noget i den retning.
Du har fundet -
- en vej ind i bjerget -
- og søger det -
- der giver dig kongemagt.
Kongestenen.
Arkenstenen.
Den er dig mest dyrebar.
Det forstår jeg udmærket.
Der findes ædelstene i bjerget, som jeg selv begærer.
Hvide sten -
- af rent stjerneskær.
Jeg tilbyder dig min hjælp.
Jeg lytter.
Jeg vil slippe jer fri.
Til gengæld skal I blot give mig det, der tilhører mig.
En tjeneste for en anden.
Du har mit æresord.
To konger imellem.
Jeg ville ikke stole på, at Thranduil -
- den store konge -
- ville holde sit ord -
- om så verdens ende var nær.
Du -
- der savner enhver form -
- for ære.
Jeg så, hvordan du behandler venner.
Vi kom til dig, sultende og hjemløse -
- og tryglede dig om hjælp -
- men du vendte bare ryggen -
- til mit folks lidelser -
- og til det inferno, som knuste os.
Tal ikke til mig om drageild.
Jeg kender -
- dens vrede og ødelæggelse.
Jeg har stået -
- over for Nordens store drager.
Jeg advarede -
- din farfar om, hvad hans griskhed ville hidkalde.
Men han ville ikke høre på mig.
Du er nøjagtig ligesom ham.
Så kan I blive her -
- og rådne op.
100 år er blot et øjeblik -
- for elverfolk.
Jeg er tålmodig.
Jeg kan vente.
Tilbød han dig en handel?
Ja.
Jeg sagde, at han kunne vælte sig i min afføring.
Han og hele hans slægt.
Ja, det var så det.
Det tilbud var vores eneste håb.
Det er ikke vores eneste håb.
Jeg ved, at du er her.
Hvorfor skjuler du dig i skyggerne?
Jeg kom for at bringe dig bud.
Jeg har befalet, at det bo skulle ryddes.
Vi ryddede -
- skoven, som befalet, men edderkopperne -
- myldrer ind.
De yngler i -
- Dol Guldur, hvis vi kunne slå dem ihjel der...
Den fæstning ligger hinsides grænsen.
Bare hold vores land frit.
Spreder de sig så ikke -
- til andre lande?
Andre lande vedkommer ikke mig.
Verden går -
- sin skæve gang.
Men her -
- kan vi holde stand.
Legolas sagde, at du kæmpede godt i dag.
Han holder meget af dig.
Jeg forsikrer dig om -
- at Legolas kun ser mig som en af vagtkaptajnerne.
Det gjorde han måske engang -
- men nu er jeg ikke så sikker mere.
Du vil da næppe lade din søn vie -
- sit hjerte til en simpel skovelver.
Nej, selvfølgelig ikke.
Men han nærer varme følelser for dig.
Indgyd ham ikke et falsk håb.
Portene er bevogtet.
Ikke dem alle. Følg mig.
Hvad er det for en sten?
En talisman.
Hvis andre end dværge -
- læser de kraftfulde runer på den...
...ville de blive forbandet.
Og måske ikke.
Kun hvis man tror på den slags. Det er bare en amulet.
En runesten.
Min mor -
- gav mig den for at minde mig om mit løfte.
Hvilket løfte?
At jeg ville vende hjem til hende.
Hun er bekymret -
- fordi hun synes, at jeg er dumdristig.
Er du da det?
Nej.
Det lyder, som om -
- der holdes fest.
Det er Mereth ngilith.
Stjerneskærets fest.
Alt lys er helligt for eldarerne.
Men skovelverne holder mest af stjerneskæret.
Jeg synes, at det er et koldt lys.
Så fjernt og utilnærmeligt.
Det er erindringer.
Dyrebare og rene.
Ligesom dit løfte.
Jeg har vandret her.
Hinsides skoven -
- efter natten var faldet på.
Jeg har set verden falme bort.
Og det hvide lys fyldte luften.
Jeg har engang set ildmånen.
Jeg så den stige op over Dunland.
Den var stor og rød og gylden.
Vi var livvagter for nogle købmænd -
- som handlede med sølv for pelse.
Vi fulgte Grønnevejen mod syd og havde bjergene til venstre.
Og så viste den sig.
Den store ildmåne -
- ledte os på vej.
Du skulle se hulerne.
Der er snart ikke mere vin.
Pramdragerne har ventet -
- på de tomme tønder i flere timer nu.
Vores opfarende konge -
- har nu en udsøgt smag for vin.
Smag den, Elros.
Jeg har ansvaret -
- for dværgene.
De går jo ingen steder.
Solen er nok ved at stå op.
Daggryet er på vej.
Vi når aldrig frem til bjerget.
Ikke så længe I sidder her.
Bilbo!
Stille.
Der er vagter i nærheden.
Luk dørene.
Det vinder os mere tid.
- Op ad trappen. - Gå først.
Ori.
Denne vej.
Herned.
Kom.
Denne vej.
Kom.
Han har ført os ned i kælderen.
Vi skulle ikke længere ind!
Jeg ved, hvad jeg gør.
Denne vej.
Skynd jer -
- ind i tønderne.
De finder os jo.
Nej, de gør ej.
Stol nu på mig.
Gør som han siger!
Gør plads.
Bifur -
- i tønden! Nu!
Alle er i.
Hvad gør vi nu?
Hold vejret.
Hvad?
Hvor er nøglebæreren?
Godt klaret, mester Sækker.
Af sted!
Hold fast!
Bilbo!
Hold fast.
- Hjælp! - Ori!
Luk porten!
Nej!
Pas på! Orkerne!
Slå dem alle ihjel!
Ind under broen.
Kili!
Kili.
Slå hunelveren ihjel!
Efter dem!
Kili!
Nori!
Grib!
Bombur!
Tauriel.
Vent!
Ham der tager vi levende.
Efter dem! Afskær dem vejen!
Åh, er det dig?
Hvad skal jeg her, Gandalf?
Jeg ville ikke have -
- hidkaldt dig, hvis der ikke var god grund til det.
Det er ikke et rart sted at mødes.
Nej.
Det er det bestemt ikke.
Det er mørke forbandelser, Gandalf.
Gamle og fulde af had.
Hvem er begravet her?
Hans navn er for længst glemt.
Han kendtes kun -
- som en af det ondes tjenere.
En af mange.
En af ni.
Men hvorfor nu, Gandalf?
Ringånderne -
- er kaldt til Dol Guldur.
Det kan ikke være Åndemaneren.
Intet menneske kan vække den ondskab.
Hvem siger, at det er et menneske?
De ni adlyder kun én herre.
Vi har været blinde, Radagast.
Og mens vi var forblændede -
- er fjenden vendt tilbage.
Han sammenkalder sine tjenere.
Azog Besudleren -
- er ikke nogen almindelig jæger.
Han er hærfører -
- for legioner.
Fjenden bereder sig på krig.
Den bryder ud mod øst.
Hans blik er rettet mod det bjerg.
- Hvor skal du hen? - Ud til de andre.
Gandalf.
Jeg kan ikke svigte dem nu.
De svæver i stor fare.
Hvis det, du siger, er sandt -
- svæver hele verden i stor fare.
Ondskaben i den fæstning kan kun blive stærkere.
Skal jeg da svigte mine venner?
- Er der nogen bag os? - Ikke så vidt jeg kan se.
Vi slap vist fra orkerne.
Bombur er ved at drukne.
Lad os gå i land.
Kom så.
Hjælp mig, broder.
Op med dig.
Kom så.
Op!
Det er ikke noget.
Op!
Vi må forbinde Kilis sårede ben.
Orkerne er efter os. Videre.
Hvorhen?
Til bjerget.
Der er en sø mellem os og bjerget.
Vi kan ikke sætte over den.
Orkerne indhenter os.
Og vi har ingen våben.
Forbind hans ben, men hurtigt.
I har to minutter.
Hvis I gør det igen -
- slår jeg jer ihjel.
Undskyld -
- men du er da fra Søby, hvis jeg ikke tager meget fejl.
Sig mig, kan man leje den pram -
- som ligger derhenne?
Hvorfor skulle jeg hjælpe jer?
Dine støvler har kendt bedre dage.
Det har din frakke jo også.
Og du har nok sultne munde at mætte.
Hvor mange børn?
En dreng og to piger.
Og din kone er vel en skønhed.
Ja -
- det var hun.
Undskyld, jeg mente ikke...
Ikke mere høflighedspjat.
Hvorfor har I så travlt?
Hvad rager det dig?
Hvem er I -
- og hvad foretager I jer heromkring?
Vi er købmænd fra De Blå Bjerge.
Vi skal besøge vore slægtninge -
- i Jernbjergene.
Købmænd, siger I?
Vi skal bruge mad -
- grej og våben.
Kan du hjælpe os?
Jeg ved, hvor de -
- tønder stammer fra.
Og hvad så?
Hvad I end skulle hos elverfolket -
- så endte det næppe godt.
Gæster skal godkendes -
- af fyrsten.
Han handler med skovelverne.
Han vil hellere lægge jer i lænker end risikere Thranduils vrede.
Tilbyd ham mere.
Man kan vel -
- slippe uset ind i byen.
Ja da.
Men det -
- ville kræve en smugler.
Og ham vil vi betale dobbelt.
Det er det ondes natur.
Den spreder sin gift -
- ude i den uvidende verden.
En skygge, der vokser i mørket.
En søvnløs nedrighed -
- så sort som nattens mørke.
Sådan har den altid været -
- og sådan vil den altid være.
Med tiden dukker alle fæle væsner op.
I jagtede en flok på 13 dværge.
Hvorfor?
De er ikke 13...
...mere.
Den unge af dem...
Den sorthårede bueskytte...
Ham stak vi med en morgulklinge.
Han har giften i blodet.
Snart kvæles han i det.
Svar os.
Jeg svarer ikke køtere, hunelver!
Jeg ville ikke gøre hende vred.
Kan du lide at slå ihjel, ork?
Holder du af død?
Så lad mig give dig den!
Stop så!
Gå med det samme, Tauriel.
Nu.
Jeg vil blæse på -
- en død dværg. Besvar spørgsmålet.
Du har intet at frygte.
Fortæl os alt, så befrier jeg dig.
Hvorfor skulle I slå dem ihjel?
Hvad vil I med Thorin Egeskjold?
Dværgen skal ikke blive konge.
Konge?
Der er ingen konge under bjerget.
Ingen vover sig ind i Erebor -
- så længe dragen lever.
I ved jo ingenting.
Jeres verden skal brænde.
Hvad taler du om?
Tal!
Vores tid er atter kommet.
Min herre tjener Den Ene.
Forstår du det nu, elverpjok?
Døden venter jer.
Krigsflammerne -
- venter jer!
Du lovede jo -
- at befri ham.
Det gjorde jeg da også.
Jeg befriede hans usle hoved fra hans ynkelige krop.
Orken kunne have -
- fortalt os mere.
Han kunne ikke fortælle mig mere.
Hvad mente han med "krigsflammerne"?
De vil anvende et våben -
- der kan ødelægge alt omkring det.
Vagten skal fordobles ved grænserne.
Jeg skal underrettes om alt.
Ingen kommer ind i mit rige -
- og ingen forlader det.
Luk porten.
Forsvarligt.
Det er -
- kongens befaling.
Hvad med Tauriel?
Hvad er der med hende?
Hun drog bevæbnet -
- ind i skoven.
Hun er ikke vendt tilbage.
Dværgeblod.
De har været her.
Her er også en anden lugt.
Menneskekød.
De har fundet en vej over søen.
Pas på!
Er du ude på -
- at drukne os?
Jeg er født og opvokset på vandet.
Hvis jeg ville drukne jer -
- gjorde jeg det ikke her.
Jeg har fået nok af den flabede sømand.
Lad os smide ham over bord.
Han hedder Bard.
Jeg spurgte ham, hvad han hed.
Jeg bryder mig ikke om ham.
Du skal bare -
- betale ham.
Kom nu, gutter.
Tøm lommerne.
Hvordan kan vi vide, han ikke forråder os?
Det kan vi heller ikke.
Vi har -
- et mindre problem.
Der mangler ti mønter.
Gloin.
Kom nu.
Giv os nu, hvad du har.
Dette eventyr -
- har drænet mig.
Og hvad har jeg -
- fået ud af det?
Ikke andet end sorg -
- og elendighed og...
Ved mit salige skæg!
Her, tag dem.
Tag dem alle sammen.
Giv mig pengene i en fart.
Først når vi har -
- fået forsyninger.
Gør det, hvis I værdsætter friheden.
Der er vagter forude.
Hvad gør han?
Taler med nogen.
Han peger på os.
De giver -
- hinanden hånden.
Den skurk.
Han har forrådt os.
Ti stille!
Vi nærmer os toldboden.
Holdt!
Vareinspektion.
Papirer, tak.
Er det dig, Bard?
Godmorgen, Percy.
Har du noget at fortolde, Bard?
Nej, intet.
Jeg fryser og vil bare hjem.
Også jeg, Bard.
Værsgo.
Alt i orden.
Ikke så hastigt!
"En last af tomme tønder fra skovelverne."
Men -
- nu er de jo slet ikke tomme.
Vel, Bard?
Du har jo licens -
- til at være pramdrager.
Du er ikke -
- fisker.
Det vedkommer ikke dig.
Nej -
- men det vedkommer fyrsten.
Folk skal jo have mad at spise.
Det er ulovlig fiskefangst.
Tøm tønderne -
- ud over rælingen. - I kanalen med dem.
Kom nu.
Det er svære tider.
Folk lider.
Der er mangel på føde.
Det er ikke mit problem.
Når folk hører -
- at fyrsten kasserer mad -
- og når oprøret blusser op -
- så bliver det dit problem.
Stands!
Du er altid -
- de jævne folks beskytter -
- Bard.
Du nyder nok deres gunst nu -
- men det varer ikke ved, pramdrager.
Luk porten op!
Fyrsten har dig i kikkerten.
Og vi ved -
- hvor du bor.
Det er en lille by, Alfrid.
Alle ved, hvor alle andre bor.
Der tales om uro.
Nogen hidser folket op, herre.
Er det podagraen igen, herre?
Det er al den fugtige luft.
Det er eneste forklaring.
Hent mig en brandy.
Folkestemningen er grim.
Det jævne folk har altid været grimt.
Det er ikke min skyld, at de bor -
- i en stank af fiskeolie og tjære.
Arbejde, husly og mad.
De galper ikke op om andet.
De ledes af ballademagere.
Så find de ballademagere -
- og anhold dem.
Det var lige, hvad jeg tænkte.
Al snak om forandringer skal stoppes.
Vi kan ikke lade det ros -
- samle sig og lave larm.
Snart stiller de spørgsmål -
- og danner komitéer.
Iværksætter undersøgelser.
Ud med det gamle, ind med det nye.
Hvabehar?
Det er det, folket siger.
De taler sågar -
- om folkeafstemninger.
Afstemning?
Det er jo absurd.
Jeg vil ikke finde mig i det.
Det vil de blæse på.
Skulkere.
Utaknemlige kryb.
Ballademagere.
Hvem betvivler min myndighed?
Hvem ville vove det?
Hvem?
Bard!
Mærk dig mine ord:
Den pramdrager-
- står bag det hele.
Rør mig ikke!
Du har ikke set noget.
Du kan beholde fiskene.
Følg mig.
Far!
De holder øje med vores hus, far.
I kan fortælle fyrsten, at jeg -
- holder fri nu.
Hvor har du været, far?
Jeg har været bekymret for dig.
Her, Sigrid.
Hent dem.
Hvis du fortæller nogen om det her -
- så river jeg dine arme af.
Væk!
Deroppe.
Far?
Hvorfor er der dværge i dasset?
Bringer de os held?
De passer næppe -
- men de holder jer varme.
Tak.
En af dværgenes træklanser!
Har du set -
- et spøgelse?
Ja, det har han.
Sidst vi så -
- sådan et våben -
- stod byen i flammer.
Det var den dag, hvor dragen kom.
Den dag, hvor Smaug -
- lagde Dal øde.
Girion, byens fyrste -
- lod sine bueskytter-
- beskyde uhyret.
Men en drages skind er stærkere -
- end den stærkeste brynje.
Kun en sort pil fra en træklanse -
- kunne trænge gennem dragens skind.
Og dem var der kun -
- fremstillet få af.
Der var kun få tilbage -
- da Girion -
- gjorde et sidste udfald.
Havde mennesket sigtet bedre den dag -
- havde meget set anderledes ud.
Du taler, som om I var til stede.
Alle dværge kender den historie.
Så ved I, at Girion ramte dragen.
Han skød skællene af i venstre side.
En pil mere havde dræbt dragen.
Det er et eventyr, min dreng.
Intet andet.
Du tog imod vores penge.
Hvor er våbnene?
Vent her.
De sidste -
- efterårsdage begynder.
Durins dag falder i overmorgen.
Vi skal nå bjerget inden da.
Og hvis ikke?
Hvis vi ikke finder døren...
Så har det hele været forgæves.
Hvad er det her?
En lanse -
- lavet af en harpun.
Og det her?
En stridshammer.
Den er tung som våben -
- men bedre end intet.
Vi har betalt dig -
- for jernvåben.
Sværd -
- og økser.
Det her er jo til grin!
Alle jernvåben -
- i byen -
- er låst inde -
- i våbenhuset.
Thorin.
Lad os tage dem -
- og gå.
Vi har begge klaret os med mindre.
Ja.
- Lad os gå. - Nej.
Hvad sagde du?
Det vrimler med spioner -
- overalt.
I må vente -
- til i nat.
Thorin.
Far?
Lad dem ikke gå.
Jeg troede, at du var en ork.
Så havde du -
- været død nu.
Tauriel.
Du kan ikke jage 30 orker -
- på egen hånd.
Jeg er jo ikke alene.
Du vidste, at jeg ville komme.
Kongen er vred.
I 600 år -
- har min far beskyttet dig.
Nu har du trodset -
- hans befaling.
Vend tilbage med mig -
- så tilgiver han dig.
Nej -
- for vender jeg tilbage, kan jeg ikke tilgive mig selv.
Kongen har altid holdt -
- orker ude -
- men nu lod han en flok orker komme og dræbe vore fanger.
Det er ikke vores krig.
Jo!
Det her er jo ikke enden på det.
For hver sejr styrkes det onde.
Hvis din far får sin vilje -
- holder vi os inde bag vore mure.
Så lever vi i skjul for lyset -
- og lader mørket sænke sig.
Er vi ikke en del af denne verden?
Sig mig en ting, mellon.
Siden hvornår har vi ladet det onde blive stærkere end os?
Hvad søger du, Bard?
Der var et gammelt vægtæppe her.
Hvor er det blevet af?
Hvilket vægtæppe?
Det her.
Pludselig dukkede -
- nogle dværge op.
Med fuldskæg og vilde øjne.
Jeg har aldrig set magen.
Hvad vil dværge dog her?
Det er på grund af profetien -
- om Durins folk.
Profetien...
Skrønerne bliver virkelighed.
Sale fulde af skatte.
Kan det virkelig være sandt?
Er sølvfontænernes herre tilbage?
"Sølvfontænernes herre.
Kongen af de udhugne sten."
"Kongen under bjerget -
- vender tilbage igen."
"Klokkerne ringer af glæde -
- for kongen -
- og hans frænder."
"Men snart skal alle græde -
- når søens bølger brænder."
Jeg prøvede at standse dem, far.
Hvor længe har de været væk?
Kan du se noget?
Så snart vi har våbnene, fortsætter vi til bjerget.
Af sted.
Løb, Nori.
Næste.
Går det?
Jeg klarer den.
Lad os nu bare komme ud.
Løb!
Af sted!
Slip mig!
Få dem videre.
Af sted!
Hvad er meningen?
De har stjålet våben.
Statsfjender.
Det er en bande -
- lejesvende.
Var din mund!
Du ved ikke, hvem du taler til.
Det er ikke en gemen forbryder.
Det er Thorin -
- søn af Thrain, søn af Thror.
Vi er Erebors dværge.
Vi vil generobre vores land.
Jeg husker denne by i de gode, gamle dage.
Der lå flåder af skibe i havnen -
- fulde af silke og ædelstene.
Det var ikke en flække ved en sø -
- men centrum for Nordens handel.
Jeg vil -
- genskabe de dage -
- og tænde dværgenes smelteovne -
- så rigdomme atter -
- kan flyde fra Erebors sale.
Død!
Det er alt -
- hvad du påfører os.
Drageild og ødelæggelse.
Hvis du vækker det uhyre -
- tilintetgør den os alle.
I kan lytte til denne sortseer -
- men jeg lover jer dette:
Hvis vort forehavende lykkes -
- får alle andel i bjergets rigdomme.
I får guld nok til at genopbygge Esgaroth -
- ti gange.
Jer alle!
Hør dog på mig.
Har I glemt -
- hvordan det gik Dal?
Har I glemt dem -
- der omkom i ildstormen?
Og for hvad?
En bjergkonges blinde ambitioner.
Han var så forblændet af rigdom -
- at han kun kunne se sin egen næsetip.
Rolig!
Lad os nu ikke være så forhippede -
- på at skyde skylden på andre.
Lad os -
- ikke glemme, at det var -
- Girion, Dals fyrste -
- din forfader -
- som ikke magtede at slå dragen ihjel.
Det er jo sandt, herre.
Vi kender alle historien.
Han affyrede pil efter pil -
- men ingen ramte målet.
Du har ingen ret -
- til at trænge ind i det bjerg.
Jeg er den eneste, der har ret til det.
Jeg taler til -
- Søfolkets herre.
Vil du se profetien opfyldt?
Vil du -
- have andel i vort folks store rigdomme?
Hvad siger du?
Jeg siger dig...
Velkommen.
Ja -
- tre gange -
- velkommen.
Velkommen, du, bjergets konge.
Hvor er Bofur?
Vi må bare sejle uden ham.
Vi skal finde døren inden aften.
Der er ingen tid at spilde.
Ikke dig.
Du vil bare sinke os.
Jeg skal da med.
Ikke nu.
Jeg vil være der, når døren åbnes, -
- og vi ser vore fædres store sale.
Bliv nu her og hvil ud, Kili.
Kom -
- når du er blevet rask.
Jeg bliver hos knægten.
Min pligt er hos de sårede.
Onkel...
Vi er vokset op med historier -
- om bjerget.
Tag ikke det fra ham.
Fili.
Jeg bærer ham gerne.
Når du bliver konge, forstår du det.
Jeg kan ikke sætte alt over styr for en enkelt dværgs skyld.
End ikke en slægtning.
Fili -
- du hører til hos os.
Jeg hører til hos min bror.
Ved mit skæg, er tiden inde?
Drag nu af sted -
- med vore bedste ønsker for turen.
Må jeres færd -
- bringe os alle lykke.
Farvel.
Af banen!
Nej! Nej!
Kom I også for sent?
Kili?
Nej!
Jeg er færdig med dværge.
Nej.
Nej!
Nej, ingen vil hjælpe os. Kili er syg.
Han er meget syg.
Hvad er det for et sted?
Engang var det Dal.
Nu er det blot ruiner.
Smaugs ødemark.
Solen står snart højt på himlen.
Vi skal finde døren, før den går ned.
Kom.
Er det her udsigtsklippen?
Gandalf ville møde os her.
Kan du se ham?
Vi kan ikke -
- vente på troldmanden.
Kom.
Dol Guldur.
Trolddomsbjerget.
Det ser ganske forladt ud.
Det er også meningen.
En forbandelse svæver -
- over det hele.
Så vores fjende er endnu ikke parat til at vise sig.
Han har ikke opnået sin fulde styrke.
Bring bud til dronning Galadriel, Radagast.
Sig, at vi må udæske ham.
Nej.
Jeg går alene derind.
Du må ikke følge efter mig.
Lover du mig det?
Ja, ja.
Vent, Gandalf.
Sæt det er en fælde.
Vend om og kom ikke tilbage.
Det er uden tvivl en fælde.
Den ondskab, som skjuler sig her -
- befaler jeg at komme frem.
Jeg befaler den -
- at vise sig.
Troldmanden er kommet.
Han hæver forbandelsen -
- og finder os.
Ja, det gør han.
Har I fundet noget?
Nej, intet.
Ifølge kortet -
- skulle den skjulte dør ligge lige over os.
Heroppe!
Du har skarpe øjne, mester Sækker.
Det må være den.
Den skjulte dør.
Må alle de, som tvivlede på os -
- begræde denne dag.
Vi har en nøgle.
Det må jo betyde -
- at der er et nøglehul et sted.
"Det sidste lys på Durins dag -
- skal oplyse -
- nøglehullet."
Nori.
Lyset svinder.
Jeg kan intet høre for din banken.
Jeg kan ikke finde det.
Det er her ikke!
Bryd døren ind!
Skynd jer!
Den skal give efter.
Nej.
Det nytter intet.
Døren er forseglet og kan ikke åbnes med magt.
Der er anvendt stærk trolddom.
Nej!
"Det sidste lys på Durins dag -
- skal oplyse nøglehullet."
Det stod der jo.
Hvad har vi overset?
Balin?
Vi gik glip af lyset.
Der er ikke mere, vi kan gøre.
Vi havde kun -
- den ene chance.
Kom så, drenge.
Det er sket med det.
Hør nu...
Hvor skal de hen?
I kan da ikke give op nu.
Thorin?
I kan ikke give op nu.
"Stå ved den grå sten -
- når droslen slår."
Den nedgående sol.
"Det sidste lys på Durins dag skal oplyse..."
Det sidste lys.
Det sidste lys...
Det sidste lys!
Nøglehullet!
Kom tilbage!
Det er månens lys.
Den sidste efterårsmåne.
Hvor er nøglen?
Den var her jo lige.
Den var...
Erebor.
Thorin...
Jeg kender disse vægge.
Disse sale.
Og klippen.
Kan du huske det -
- Balin?
Kamre fyldt med gyldent lys.
Ja, jeg husker det.
"Her ligger -
- Durins folks syvende -
- kongedømme."
"Må bjergets hjerte forene alle -
- dværge i forsvaret af dette hjem."
Det er kongens trone.
Hvad er det oven over den?
Det er Arkenstenen.
Arkenstenen...
Og hvad er så det?
Det, kære mestertyv -
- er grunden til, at du er her.
Kan du ikke gøre noget?
Jeg skal bruge urter mod feberen.
Jeg har natskygge og matrem.
Jeg skal bruge kongeurt.
Det bruger vi til svinefoder.
Svinefoder?
Ukrudt.
Selvfølgelig.
Bliv der.
Vil I have mig til at finde en ædelsten?
En stor, hvid ædelsten.
Ja.
Der er vel en del af dem dernede.
Der er kun én Arkensten.
Du er ikke i tvivl, når du ser den.
Fint.
Sandt at sige -
- knægt -
- så ved jeg ikke -
- hvad der venter dig dernede.
Det er ingen skam at vende om nu.
Nej, Balin.
Jeg har lovet at gøre det -
- så jeg tror, jeg må gøre forsøget.
Det overrasker mig altid.
Hvilket?
Hobbitternes mod.
Gå nu -
- og må du have alt mulig held med dig.
Hør, Bilbo.
Hvis der rent faktisk skulle være en...
...levende drage -
- dernede...
...så lad endelig være med at vække den.
Du kommer for sent -
- troldmand.
Det er sket.
Hvor er jeres herre?
Hvor er han?
Han er overalt.
Vi er utallige.
Det er sket med dig.
Fang ham!
Der findes -
- intet lys -
- som kan besejre mørket, troldmand.
Sauron.
Hallo?
Den er ikke hjemme.
Ikke hjemme.
Godt.
Godt, godt, godt.
Hvad er nu det?
Stille.
Arkensten.
Arkensten?
En stor, hvid ædelsten.
Det er jo en stor hjælp.
Nå...
...tyv.
Jeg kan lugte dig.
Jeg kan høre dig trække vejret.
Jeg kan mærke -
- din ånde.
Hvor er du?
Kom nu.
Vær ikke så genert.
Træd frem i lyset.
Der er noget særligt ved dig.
Det er noget -
- du har på dig.
Noget, der er fremstillet af guld.
Men noget -
- som er meget mere dyrebart!
Dyrebart! Dyrebart!
Nå, der er du -
- tyv.
Inde i skyggerne.
Jeg er ikke kommet for at stjæle -
- o, Smaug -
- den ufatteligt -
- rige.
Jeg ville blot se -
- om du var så stor, som de gamle beretninger siger.
Jeg troede dem ikke.
Gør du så det nu?
Ja, sandelig.
Historierne og sangene -
- kan slet ikke beskrive din storhed -
- o, Smaug.
Tror du, at smiger kan redde dig?
Nej, nej.
Sandelig nej.
Du synes at kende mit navn -
- men jeg har vist ikke lugtet din art før.
Hvem er du -
- og hvor kommer du fra -
- om jeg må spørge?
Jeg kommer fra under højene.
Under højene?
Og under høje -
- og over høje har vejen ført mig.
Og...
...gennem luften. Jeg er den, der vandrer uset.
Imponerende.
Hvad andet hævder du at være?
Jeg er...
Lykkebringeren.
Gådemageren.
Smukke titler.
Fortsæt blot.
Tønderytteren.
Tønder? Det var interessant.
Og hvad med -
- dine små dværgevenner?
Hvor gemmer de sig?
Dværge?
Nej.
Ingen dværge.
Der tager du fejl.
Det tror jeg nu ikke, Tønderytter.
De lod dig gøre -
- det beskidte arbejde -
- mens de kryber sammen udenfor.
Du tager -
- grueligt fejl -
- o, Smaug, du største af alle katastrofer.
Du er sandelig velopdragen -
- af en tyv og -
- en løgnhals at være.
Jeg kender lugten og smagen af dværg.
Bedre end nogen anden.
Guldet!
De drages -
- af guld og skatte -
- som fluer til råddent kød.
Tror du ikke, jeg vidste -
- at denne dag ville komme?
Dagen, hvor en flok -
- hykleriske dværge -
- ville komme krybende -
- hjem til bjerget.
Hvad var det? Et jordskælv?
Nej, det var...
...en drage.
Far?
Det kommer fra bjerget.
Tag dine børn med dig -
- væk herfra.
Kom væk.
Hvorhen?
Der er ingen steder at tage hen.
Skal vi dø nu, far?
Nej, lille skat.
Men dragen kommer jo -
- og slår os ihjel.
Ikke hvis jeg slår den ihjel først.
Kongen under bjerget er død.
Jeg har taget hans trone.
Jeg åd hans folk -
- som en ulv i en fåreflok.
Jeg dræber -
- hvor og når -
- det passer mig.
Min brynje er som jern.
Ingen klinge kan spidde mig.
Godt.
Du har intet sagt om den sorte pil.
Du behøvede ikke at kende til den.
Hør nu godt efter.
Du skal holde vagterne hen.
Når jeg er -
- oppe i tårnet, lægger jeg pilen på buen.
Det er Bard!
Bard!
Af sted!
Stands ham!
Stands!
Bain! Bain.
Pas godt på den, Bain. Lad ikke nogen finde den.
- Jeg går ikke fra dig. - Gå nu!
Braga.
Du er arresteret.
- For hvad? - Det, som fyrsten nu måtte synes.
Hvor er han?
Hvad med Bilbo?
Giv ham mere tid.
Tid til hvad? At dø?
Du er jo bange.
Ja, jeg er bange.
Jeg er bekymret for dig.
Der hviler noget sygt over den skat.
Det drev -
- din farfar til vanvid.
Jeg er ikke min farfar.
Du er heller ikke dig selv.
Den Thorin, jeg kender, ville...
Jeg sætter ikke alt over styr -
- for en enkelt indbrudstyv.
Bilbo.
Han hedder faktisk Bilbo.
Det er Egeskjold.
Den tronranende dværg.
Han har sendt dig herind -
- efter Arkenstenen, ikke sandt?
Nej -
- jeg ved ikke, hvad du taler om.
Lad være med at benægte det.
Jeg har regnet hans beskidte plan ud.
Men det betyder intet.
Egeskjolds færd slår fejl.
Der er et mørke på vej.
Det breder sig i hele landet.
Du bliver udnyttet, Skyggetyv.
Du er blot -
- en brik i hans spil.
Egeskjold, den kujon -
- har vejet dit liv -
- og fundet det -
- uden betydning.
Nej.
Nej -
- du lyver.
Hvad har han lovet dig?
En andel i skatten?
Som om -
- den var hans.
Jeg slipper ikke -
- en eneste mønt.
Nej, ikke en tøddel af den.
Mine tænder -
- er sværd.
Mine kløer er spyd.
Og mine vinger -
- er stormvinden.
Så er det altså sandt.
Den sorte pil ramte sit mål.
Hvad sagde du?
At dit ry er kendt vidt og bredt.
O, Smaug, den tyranniske.
Så sandt.
Ingen på denne jord kan måle sig med dig.
Jeg er -
- næsten fristet til at lade dig tage den.
Om ikke andet så for at se Egeskjold -
- lide.
Ja, se den -
- nedbryde ham.
Formørke hans hjerte -
- og drive ham til vanvid.
Og så alligevel ikke.
Jeg tror, at legen ender her.
Så sig mig -
- tyv -
- hvordan vil du gerne dø?
Er det dig, far?
Ned!
Egeskjold er væk.
Fald tilbage!
Vi omgrupperer os ude ved broen!
I har slået dem alle sammen ihjel.
Der er flere.
Tauriel.
Kom.
Han dør!
Tauriel.
Athelas.
Athelas...
Hvad er det, du gør?
Jeg redder hans liv.
- Du er i live. - Ikke meget længere.
Dragen kommer!
Arkenstenen? Fandt du den?
Lad os se at komme ud.
Thorin?
Thorin.
Nu skal I dø!
Løb!
Videre!
Løb!
Hold ham fast.
Tilda!
Vi slap fra den.
Nej.
Det er den for snu til.
Hvorhen?
Den vestlige vagtstue.
Der er måske en udgang.
Nej, den ligger for højt.
Det er vores eneste håb.
Vi må gøre forsøget.
Kom.
Jeg har hørt historier om elvermedicinens undere.
Det var et privilegium at se det.
Tauriel...
Lig stille.
Du kan ikke være hende.
Hun er langt væk.
Hun er langt -
- langt væk fra mig.
Hun vandrer -
- i stjerneskær i en helt anden verden.
Det er bare en drøm.
Tror du, at hun kunne have elsket mig?
Følg med.
Så er det sket.
Her er ingen udgang.
De sidste af vores slægt.
De må være søgt herind -
- da alt håb -
- var ude.
Vi kan prøve at nå ned i minerne.
Der kan vi holde ud i et par dage.
Nej.
Jeg vil ikke dø sådan her.
Sammenkrøbet -
- og gispende efter luft.
Vi søger ned i smedjerne.
Det er den visse død.
Ikke hvis vi deler os.
Thorin -
- vi klarer det aldrig.
Nogle af os gør måske.
Vi lokker ham ned i smedjerne.
Vi slår dragen ihjel.
Hvis det ender i flammer -
- så brænder vi sammen.
Denne vej.
Flygt!
Løb for jeres liv!
I kan ikke -
- gemme jer.
Bag dig!
Orm!
Kom så!
Løb!
Her!
Send bud -
- til Dol Guldur.
Egeskjold er nået frem til bjerget.
Skynd jer.
I følger med mig.
Denne vej. Det er hurtigere.
Kom nu.
Thorin.
Følg Balin!
Kom!
Thorin!
Løb!
Thorin!
Løb!
Planen duer ikke. Ovnene er iskolde.
Vi har ingen ild -
- som er varm nok til at tænde dem.
Ikke det?
Du var let at narre.
Du er blevet -
- sløv og fed -
- af dit dvaske liv...
...slimede snegl.
Gå i dækning!
Bombur!
Få gang i blæsebælgene, Bombur.
Kom i sving!
Bilbo!
Derop, Bilbo. Træk i vægtstangen -
- når jeg siger til.
Kan du stadig lave brandbomber?
Ja, lige på en studs.
Vi har ikke en studs.
Hvor har vi det?
Ved du -
- hvad du gør?
Kom nu!
Nu!
Før den ind i kongegalleriet.
Op med dig, Bilbo!
Løb!
Nå, så du tror -
- at du kan narre mig, Tønderytter.
Du kommer vist fra Søby.
Det er et -
- usselt komplot smedet mellem de beskidte dværge -
- og de ynkelige pramdragende søfolk.
De feje kujoner -
- med deres buer -
- og sorte pile.
Det er vist på tide -
- at jeg aflægger dem et besøg.
Åh nej.
Det er ikke deres skyld.
Vent!
Du kan ikke flyve til Søby!
Så du bekymrer dig -
- om dem.
Godt.
Så skal du få lov -
- til at se dem dø.
Her!
Din bovlamme orm.
Er det dig?
Jeg tager det tilbage, som du stjal.
Du -
- tager intet -
- fra mig -
- dværg.
Jeg tilintetgjorde jeres krigere -
- i fordums tider.
Jeg vakte rædsel -
- i menneskehjerterne.
Jeg er -
- kongen under -
- bjerget!
Det her er ikke dit rige.
Det er dværgenes land.
Det er dværgenes guld.
Og vi skal få -
- vores hævn.
Hævn?
Hævn!
Jeg skal vise jer hævn.
Hør på mig!
Ved I ikke, hvad det er, der kommer?
Jeg er ild.
Jeg er...
...døden!
Hvad har vi dog gjort?
Til minde om Eileen Moran, Jaffray Sinclair og John 'JT' Tamanui -
- som hjalp os med at lave filmen. Hvil i fred.
Oversat af: Aage Brock
[Danish]